- Alle til stede. - Takk, kaptein.
Fra og med nå tilhører dere-
-straffeleiren i Fransk Guyana.
Når dere har avtjent fengselsstraffen deres...
...vil de av dere med straffer på åtte år eller mer...
...bli værende i Guyana som arbeidere og nybyggere...
...like lenge som den opprinnelige straffen.
Frankrike har kastet dere i søppelbøtta.
Frankrike har kvittet seg med dere.
Glem Frankrike! Kle på dere.
Papillon! Papi!
Du kommer tilbake, Papillon.
Det gjør du ikke.
Du går ned dit.
Du også. Neste går bort hit.
Kom inn hit.
Du også, der borte.
Få opp farten der oppe!
Du også.
Gå inn der!
Kom dere ned!
Ned der.
Skynd dere. Inn der!
Vi er de eneste dyrene som kjører ting opp i rumpa for å overleve.
Første gang fikk jeg betennelse. Legen måtte skjære meg opp.
Han hadde ikke eter. Han slo meg ut med rom.
- Vet du hva han gjorde? - Han stjal den.
- Sommerfuglen. Du er Papillon? - Ja.
- De svina ga deg livstid. - Hele veien ut, tror de.
Det blir kanskje ikke så lenge som du tror. Førti prosent dør første året.
De ga ham livstid også. Han er bare 18 år.
Ikke rart at han drømmer.
Han klarer det aldri.
- Men en som deg kan klare det. - Hvor lenge var du der?
Ni år i arbeidsleiren. Ni år som nybygger.
Hvorfor rømte du ikke?
Man kan ikke dra noe sted. Man er midt i en sump.
Har man mye penger, er det noe annet.
Ta en som Dega der borte.
Louis Dega, den beste falskneren i Frankrike. Forsvarsobligasjoner.
Serien fra 1928.
Har man penger som ham, kan man kjøpe seg fri.
Hvis ikke noen kutter ham opp for å få kloa i pengene.
Opp med dere, alle sammen!
Alle opp! Kom igjen!
Kan jeg sette meg her?
Hvis du vil.
Du er Dega, ikke sant? Louis Dega?
- Kjedelig at du havnet her. - Vi har fortjent det.
Du er Papillon. Du drepte en hallik og truet med å drepe anklageren.
- Jeg er uskyldig. - Ingen er uskyldig.
Jeg dreper ikke halliker! Jeg åpner pengeskap.
Det yrket liker jeg dårlig.
Jeg satset nesten alt jeg hadde på forsvarsobligasjoner.
- Serien fra 1928. - 1928?
- Hvor mye tapte du? - Jeg satser ikke på obligasjoner.
Fint å høre, men hvorfor snakker vi sammen da?
Hver eneste fange vet hvem du er.
Alle her skjærer gjerne opp magen din for å rappe det du har.
- Du trenger beskyttelse. - Av deg?
Husker du hva høna sa til skunken?
Hvis skunken var frisk, rakk ikke høna å si noe. Tenk på det!
Fram med slangen! Opp med dere.
Du har feber. Gjør som jeg sier.
Julot.
Et spørsmål: Hvis jeg skulle få lyst på en liten båt, hva koster det?
3500, det kommer an på.
- Og hvis jeg skaffer penger? - Da har du en båt.
Vi kan rømme derfra.
Svaret er nei. Jeg har ikke noe imot deg.
Hvis jeg skal havne på isolat, vil jeg at det skal være min egen feil.
Svaret er nei.
Hvordan går det, gutt?
Opp med dampen!
Få opp farta!
Opp med dampen!
- Hva vil du? - Nesten uutholdelig.
- Hva da? - Varmen.
Den er ikke så ille. Men du er jo nærmere enn jeg.
Du tenker på det som skjedde i natt?
- Gjør ikke du? - Kan jeg spørre deg om noe?
Jeg er redd for at jeg betraktet deg med en stor porsjon mistenksomhet.
Forstår du?
Før vi kommer til et fengsel med vakter som kan bestikkes...
...har jeg kanskje et visst behov for en relativt tett fysisk beskyttelse.
- Spørs hvor lenge du vil leve. - Veldig lenge.
- Da har du et problem. - Jeg antar at du har et mål...
...som er viktigere enn alt annet. Kan jeg spørre deg hva det er?
Penger til å rømme.
Utmerket.
Hold meg i live til vi når Guyana, så finansierer jeg flukten.
Rømming for meg, ikke for oss.
Ja. Jeg har ikke tenkt å prøve å rømme engang, noensinne.
- Da sier vi det sånn. - Takk skal du ha.
La ham være!
Gjem den!
Der borte ligger St. Joseph.
Den andre øya er Royal. Den til høyre er Djeveløya.
Julot, hvorfor er det så vanskelig å rømme derfra?
- Man kan svømme til fastlandet. - Nei, det fins en bedre måte.
Det er umulig å svømme. Strømmen er så sterk at man føres tilbake.
Når man først er på øyene, blir man der for godt.
- Hvor skal vi? - Vi drar oppover Maronielven.
I St. Laurent sier de om man skal til arbeidsleiren eller til øyene.
Ser dere de to med geværer? Der borte.
De har sonet straffen sin. Nå er de menneskejegere.
Dere rømmer, de jakter.
For pengenes skyld. Dusør.
- Klare! - Gjør dere klare til å gå i land!
Jeg kommer til å skade meg når jeg går i land, så lån meg kniven.
Jeg er her for andre gang. Jeg blir sendt ut til øyene.
Jeg må inn på sykestua for å få tid til å tenke. Hit med kniven!
- Du er gal, Julot. - Én rekke, marsj!
Vent!
Kom igjen! Alle inn på én rekke!
Få ræva i gir!
Hent en båre.
Én rekke.
Bær ham vekk.
Kom igjen! Få opp farten!
Kom igjen, opp med dere!
Fortsett!
Løft ham opp.
ST. LAURENT STRAFFELEIR
Giv akt!
Velkommen til straffeleiren i Fransk Guyana.
Dere er fanger her. Dere kan ikke rømme.
Første fluktforsøk forlenger straffen med to år på enecelle.
Andre forsøk gir fem år til.
Og alvorligere overtramp straffes på denne måten.
Gjør det beste ut av situasjonen, og dere vil lide mindre enn fortjent.
Tre av.
Inn i brakkene! En, to, tre, fire!
Få opp farten!
Mr. Dega! Jeg vet absolutt alt om deg.
- En meget intelligent mann. - Jeg er visst berømt feil steder.
Jeg har en venn som er vakt.
- Fortsett. - Han kan sørge for at man blir her.
I stedet for å bli sendt ut til øyene.
Kan han fikse jobb her?
- Kanskje vi får velge? - Ja da! Det fikser vennen min.
- Du setter livet ditt på spill. - Selvfølgelig.
- Hvor mye koster det? - Vennen min har en stor familie.
Veldig mange små barn. Og sersjanten hans har en mor...
- Hvor mye, ikke hvor mange! - Jeg tar meg av forhandlingene.
- Hvor mye? - 500 for deg, 1500 for ham.
- Han lagde bråk. - Det stemmer.
Jeg gir deg 1250 for begge.
Det er opp til deg.
Prøv en gang til.
Jeg vil ha to par sko som er gode å gå i. Da får du 2000.
- Skal ikke du på toalettet? - Jo. Unnskyld meg.
Du må ikke gjøre det nå. Jeg kan hente pengene i morgen.
Kom igjen!
Opp med dere!
Giv akt! Presenter gevær!
Mr. Dega, har du pengene?
Få opp farten!
Kom igjen!
- Hva er det som skjer? - Noen har rømt fra sykehuset.
- Julot. - Vi tar ham.
Neste.
- Du er frisk. Neste! - Må være bedre enn jeg føler meg.
Du er i fin form.
Hvordan stryker man denne testen?
7551.
- Dega? - Ja. Louis Dega.
- Jeg skulle snakke med deg om... - Du blir her. Vaskegjengen.
Og vennen min...
- Er du Louis Dega? - Ja. Min venn Papillon.
Vi har felles interesser. Hyggelig å treffe deg.
Under andre omstendigheter ville...
Familien min mistet alt på falske forsvarsobligasjoner.
Leit å høre.
Men det at de kjøpte dem viste jo at de var patrioter!
Og du er Mr. Degas venn?
Her i St. Laurent skiller vi aldri gamle venner.
Kilo 40, begge to. Dagens transport.
Hva er "kilo 40"?
Løft opp!
Dra!
Løft opp!
Dra! Få opp farten!
Ikke rør ham.
Kom igjen!
Dukk!
Opp, dere late jævler! Ta med krokodillen.
Dere tar krokodillen!
Kom igjen, sett i gang!
- Den er ikke død. Ta halen. - Gjør det selv!
- Hvor er halen? - Der.
- Er du klar? - Ja, sett i gang.
Er du klar? Er det halen? Jeg går over på denne siden.
Ta tak i hodet.
Prøv med halen, du.
Og så hodet.
Ta den!
- Den er død. - Den snakker fortsatt.
- Den er død. - Er den død?
Kom igjen!
- Kom igjen. - Strekk armene i været.
Kom hit med den. Legg krokodillen her.
Vent.
Gå nå.
- Den er diger. - Skinnet er verdt penger.
Kom dere av gårde! Hva faen ser dere på?
Du er Louis Dega.
- Ja. - Jeg er Clusiot.
- Hvordan havnet du her? - Jeg ble favorisert.
- Vennen din er ganske stille. - Han er død.
Han kjørte en trebit ned i halsen. Selvmord.
Tre like deler. Er ikke det rett og rimelig?
Kinin. Det verste landet i verden for malaria.
Ta dem.
Jeg har noen igjen.
Hvis jeg skal få meg noe søvn, må jeg ta med meg denne stakkaren.
Hyggelig fyr.
Dega...
Menneskejegerne vi så i havna. For noen svin.
- Sommerfugler? - Ja.
En kar som heter Richter, drar innom alle leirene og kjøper dem.
Vi fanger dem, han kjøper dem og vaktene får penger.
Den heter blå Morphos.
Vingene brukes som fargestoff i amerikanske sedler.
- Hvor ofte kommer han hit? - Et par ganger i måneden.
- Med båt? - Eneste alternativ. Hvordan det?
Jeg er ganske god til å seile.
Du skal fange dem, din klønete idiot!
- Hvor sender dere dem? - Til USA.
Hva tar du for å sende denne til Panama?
Vakt, kom hit!
- Du får 1000. - Jeg hørte deg ikke.
- Jeg har 2000 på meg. - Hva skjer?
Han ga meg den fineste Morphos jeg noensinne har sett.
- Gi ham en håv. - Skal bli.
- Jeg vil ha en sjødyktig båt. - Det koster 4000, min venn.
- Når? - Om en uke.
- Hvor ligger båten? - En kilometer nedstrøms.
Etter 300 meter ser du et kjempetre. Du kan ikke unngå å se det.
Jeg venter der. Ta med resten av pengene.
Jeg fører deg til båten.
Du er en jævla tjuv, og det beviser det!
- Sover du? - Nei.
Jeg har tenkt litt.
Når du bestemmer deg for å rømme, vil jeg gjerne bli med deg.
Hvorfor det?
Kan du håndtere en båt? Kan du se en båt uten brillene dine?
- Jeg kan hjelpe til. - Du ville jo ikke rømme.
Jeg ville ikke det. Nå har jeg ikke noe valg.
Hvis jeg blir på dette stedet...
...dør jeg.
Det er dine penger.
Jeg har en jobb til dere to! Bær liket opp på båten!
Julot.
Løft ham opp.
Dega!
Sersjant!
Han er syk. Jeg tar meg av ham.
Slutt, ditt svin!
La meg fikse det. Jeg tar meg av ham.
Stans!
Det første mennesket som hugget et hjul av stein...
...brukte det til pynt. Jeg har alltid beundret ham for det.
De har gitt opp å finne ham.
I stedet for å tilpasse rammen etter linsen, gjorde jeg motsatt.
Klarte han det eller ikke?
Sjansen er veldig liten.
Er det alt du har å si?
Hva venter du deg?
Han risikerte livet for å redde livet mitt.
For meg er det en ny erfaring.
Disse funker muligens bedre enn jeg håpet.
Jeg sa jo at du ikke kunne bomme.
Den eneste feilen er at du kommer en uke for tidlig.
Du er verd like mye død som levende.
ISOLAT
Regelen her er fullstendig stillhet.
Vi prøver ikke å rehabilitere. Vi er ikke prester, vi får ting gjort.
Slakteren gjør levende dyr spiselige. Vi gjør farlige menn ufarlige.
Det gjør vi ved å bryte deg ned.
Vi bryter deg ned fysisk, følelsesmessig og her.
Det skjer rare ting med hodet her. Glem alt håp.
Og onaner så lite som mulig. Det tærer på.
Det var alt, før ham vekk.
Nei... Du spiser alt de gir deg.
Jeg klarer meg fint.
En, to, tre, fire, fem.
- Jeg heter Jojo. - Papillon.
Hvordan ser jeg ut? Jeg føler meg ganske fin.
Men noen må fortelle meg hvordan jeg ser ut.
Fin. Du ser fin ut.
"Tygg kokosnøtten grundig.
Svelg én bit hver dag. Da blir du sterk.
Jeg tenker på deg. Hilsen Den skjeløyde."
Dega! Det var som faen, Dega...
Jeg er her fortsatt, svin!
Fange, vis deg!
Du har fått kokosnøtter.
Si hvem som sendte dem, hvis ikke får du halve rasjoner.
- Jeg har ikke fått noe. - Fått hva da?
Det vet jeg ikke... Du sa kokosnøtt.
Gi meg navnet nå.
Gi ham halve rasjoner og mørklegg cellen i seks måneder.
Mørket pleier å hjelpe på hukommelsen.
- Du kjenner til anklagen. - Jeg er uskyldig!
Jeg drepte ikke halliken! Dere fikk ikke has på meg, så dere lurte meg.
Det er sant.
Men forbrytelsen din har egentlig ikke noe med en død hallik å gjøre.
Hva har jeg gjort?
Det er den verste forbrytelsen et menneske kan begå!
Jeg anklager deg for å ha kastet bort livet ditt!
- Skyldig. - Straffen for det er døden.
Skyldig...
De vet det.
- Hvordan fikk du vite det? - Trustee jobber på elvebåten.
Er det alt han sa?
- Da er det bare et tidsspørsmål. - Tror du det?
Han kan ikke leve på halve rasjoner.
Hvis du fikk valget mellom å sulte eller tyste, hva ville du valgt?
- Hva ville du gjort? - Tystet. Ville ikke hatt noe valg.
Man blir svak, det går rundt for en, man mister kontrollen.
Så plaprer man.
Så du vil ikke klandre ham?
Sånt gjør bare Gud og småbarn.
Jeg spiser insekter! Jeg har ikke vett nok til å søke ly fra regnet.
Fange, vis deg.
Gi meg navnet, så får du fulle rasjoner igjen. Bare et navn.
Jeg er ikke så sulten.
Du sulter, du skulle sett deg selv.
Jeg har alltid vært spinkel!
Da kommer du til å dø.
- Jeg heter Papillon. - Francisco.
- Hvordan ser jeg ut? Fin? - Alle tiders.
Det blir 30 dager til, hallikmorder!
Jeg vil snakke med fengselsdirektøren. Jeg har noe å fortelle.
Hvem ga deg maten?
Jeg...
Herregud, fengselsdirektør... Jeg hadde det.
Jeg hadde navnet, jeg sverger ved Gud.
Jeg må være...
Jeg må være gæren i huet eller noe sånt, for...
Jeg forsøker...
Jeg husker ikke.
Jeg lover, jeg husker ikke.
Det er ikke der, aktor. Jeg vet ikke... det er bare borte.
Han er i ferd med å dø.
Dere er døde.
Du har sonet straffen din.
Fem...
Seks...
Søren!
Velkommen til straffeleiren i Fransk Guyana.
Dere er fanger her, og dere kan ikke rømme.
Første rømningsforsøk forlenger straffen med to år på enecelle.
Andre forsøk gir fem år til.
Og alvorligere overtramp straffes på denne måten.
Hei, Papi.
Ikke utnytt at jeg har håndjern på.
Gjør det beste ut av det, så vil dere lide mindre enn dere fortjener.
Kom igjen, inn i brakkene!
Jeg har varm suppe med ekte kjøtt. Dega sendte den til deg.
Jeg heter Maturette.
- Står til? - Ganske bra.
- Du skulle gitt dem navnet mitt. - Jeg gjorde det nesten.
Noen sa at en overvunnet fristelse er en fin målestokk for karakter.
- Hvordan kom du vekk fra kilo 40? - Den laveste form for korrupsjon.
Fengselsdirektøren har et nytt hus. Jeg er blitt bokføreren hans.
Papi. Kona mi og advokaten min -
- har overbevist folk om at straffen min var i strengeste laget.
Jeg ba dem se nærmere på saken din. De er kommet et stykke på vei.
Et av hovedvitnene mot deg kan endre på vitnemålet for penger.
- Når blir det eventuelt? - Du kan være ute om tre år.
- For lenge. - Nei. Med en jobb går tiden fort.
Hør her, min venn. Du skylder ikke meg noe.
- Si hva du vil ha. - En båt.
Det burde jeg ha visst.
Papi, husker du ikke meg?
- Clusiot. - Ja.
Hva er skjedd med øynene dine?
Jeg helte malte bønner i dem for å komme hit.
- Hvorfor det? - Jeg blir med deg.
Hør her... Dega har deg på røntgenlisten i morgen.
Røntgenlegen er en fange. Hindu eller noe sånt.
Han vet om noen som vil selge en båt hvis prisen er riktig.
Når skal vi rømme?
Jeg prater med legen i morgen.
Den forrige båten var til en seksualmorder.
De plaffet ham rett ned.
Men båten klarte seg bra! Du har hjerte som en okse.
- Hva slags båt er det? - Fjorten fot, med kompass, seil, klær.
Generatoren starter. Vitenskapen tar over!
Røntgenplater er helt verdiløse. Legg deg ned på rygg.
- Hva ville det kostet? - 3000 i forskudd.
Jeg gir dem til Pascal, som ordner alt.
Pust inn og ligg helt stille.
Gi Pascal 3000 til når han leverer båten.
Pust ut, og snu deg rundt.
Hvis jeg går med på det... Hva gjør vi?
Det fins alltid en mulighet.
Stol på meg.
Sist kostet det meg to år på enecelle.
Så du er blitt lurt? Jeg bryr meg ikke om penger.
Jeg er ute etter større vilt. Pust dypt inn.
Jeg drepte hele familien min.
Alle sammen. Kona mi og fire små barn.
Pust ut, hvis du ikke har gjort det allerede.
Hvis du lurer meg, dreper jeg deg.
Selvfølgelig.
Jeg ville sett på det som en tjeneste. En veldig stor tjeneste.
Kanskje jeg ber deg ta med vokteren inn på toalettet.
Du får 1000.
Hvorfor det?
Det er min sak. Du skal gjøre ham lykkelig i ti minutter. Tusen.
- Han er ekkel. - 2000. Gjør det ham mer delikat?
Du mener at jeg er en hore, ikke sant? Du tar feil.
Neste!
Jeg gjør det på én betingelse: Behold pengene og ta meg med.
- Nei. - Ingen andre kan hjelpe deg ut.
- Du er... - Jeg vet det. En skrulle.
Skinkerytter, homse.
Men du glemte én ting:
Du ble kanskje lurt, men det ble ikke jeg.
Av oss to er det jeg som har drept, ikke du.
Greit.
I kveld under konserten. Jeg er der. Jeg skal servere forfriskninger.
- Du burde bli med oss. - Tusen takk.
Kona sørger for at jeg slipper fri. Brevet er forsinket.
Hør her. Hvis du var i Paris med alle pengene...
- ...hva ville du ha betalt for henne? - Alt jeg eier.
Hva ville hun ha betalt for deg?
Derfor burde du rømme. Nå, mens du har sjansen.
Jeg har sjansen uten å rømme.
Meg kan de drepe, deg eier de.
Far vel. Lykke til.
Clusiot!
Stopp!
Dega, din jævel!
- Vakt! - Faen!
Dra!
Hold fast!
- Kom. Hvor er Clusiot? - En vakt tok ham.
- Her! Hvor er den andre? - Her.
- Jeg vrikket ankelen. - Kom nå!
Der har dere båten.
3000.
Sjekk den. Jeg har hastverk.
Kom igjen!
Ikke skyt. Da får dere menneskejegerne etter dere.
Jeg har lagt rom om bord. Send et postkort fra Honduras!
Vi drikker litt rom.
Båten er ubrukelig! Jeg skal drepe ham.
- Den er lagd av opptenningsved! - Det er beinet mitt også.
- Det er en fraktur. - Har du brukket beinet?
- Hvorfor sa du ikke noe? - Da ville du ha forlatt meg.
- Det skal jeg love deg! - Vi må rette det ut.
- Gjør det vondt? - Det kan du stole på.
Det er pengene mine som synker.
- Jeg hindret at vakten skjøt deg. - Han ville bommet uansett.
- Slapp av. - Du er i feil ende!
Det varer bare et par minutter.
Hold ham over kneet. Er du klar?
- Da var det gjort. - Hvordan gjorde du det?
- Alle har sine ømme punkter. - Hva skjedde?
Han fant et ømt punkt.
Rører du deg, dør du!
Snu deg rundt.
Kast geværet på bakken foran deg.
Jeg får 200 for en sånn. Jeg vil ikke miste den.
Snu deg rundt.
- Dere rømte i går, ikke sant? - Det stemmer.
Og de andre er ved båten? Og båten er ubrukelig?
- Den er fullstendig verdiløs. - Jeg har ventet på dere.
Kom.
Ikke skyt!
De sov da jeg fant dem.
De har ventet på dere i to dager.
Hver gang han selger båten, er den enda verre enn sist.
- Liker du det? - Veldig godt.
Det gjorde jeg også, men jeg var full.
Ta denne. Hugg litt bambus og surr den sammen med litt seilduk.
Jeg er tilbake ved solnedgang.
Jeg fører dere til Pigeon Island.
Der kan dere få tak i en båt. Hvis dere har penger.
Hvis ikke, dreper de dere sikkert. De er spedalske.
Helvetes bråkmaker.
Kan hunder være spedalske?
Drit og dra.
Ta dette.
Jeg vil ikke slåss, jeg vil bare skaffe en båt.
Hvem er du?
Fangen Papillon.
- Hvor er de andre? - Nede på stranden.
- Den ene har brukket ankelen. - Kom inn.
Har dere to geværer? Og dere vil ha en båt?
- Det stemmer. - Men dere har dårlig med penger.
Det stemmer også.
Hvorfor ser du ikke på meg når du prater?
Vi smugler mye. Vi raider fastlandet. Vi stjeler båter.
Når noen kommer, pleier vi å drepe dem for å være på den sikre siden.
Det høres fornuftig ut.
En mann med et kristent livssyn...
- Liker du sigarer? - Når jeg får tak i dem.
Smak på denne.
Hvordan visste du at jeg har tørr spedalskhet, som ikke smitter?
Det visste jeg ikke.
Dere når Honduras om tre-fire uker.
Dere trenger penger. Vi har sendt hatten rundt.
Ta den, den er desinfisert.
Det er bedre å få smitten fra penger enn fra mennesker.
Ta den.
Vi bruker bare penger på kortspill og spedalske kvinner fra Albina.
Vi har alltid penger nok til det.
Skynd dere, dere går glipp av høyvannet.
Far vel.
Honduras!
Fjern den fra beinet mitt!
Den ligger på beinet!
Kom igjen. En til.
Jeg er allerede så drita at jeg ikke klarer å tenke.
Det er det jeg vil.
Sett den mellom tennene.
Det kommer til å gjøre vondt.
- Om du vil skrike, så skrik. - Det har jeg tenkt å gjøre!
- Jeg lu... - Hva?
Jeg lurte dere...
Vi klarte det!
Hva ble du dømt for?
Drap. Men jeg var uskyldig.
- Hva vil du gjøre med friheten? - Jeg har ikke rukket å tenke på det.
Hvis du er tyv eller morder, kanskje du stjeler alt vi har.
De er mine. De var en gave.
Ta dem til jeg drar min vei.
- Er du våken? - Ja.
Er du en synder, har du iallfall mettet halve landsbyen.
Hvis ikke, har du ikke noe å frykte. Gud vil beskytte deg.
ISOLAT
STILLHET
Dine fem år i enecelle er over.
Du har betalt noe av det du skylder.
Papi...
Det er den eneste veien fra Djeveløya.
Vi prøver å ta det med ro her.
Haiene og vannet passer på. Det er leve og la leve.
Hvis du ikke lager bråk.
Den er tom. Ta den.
Men vær forsiktig. De kan drepe deg.
Hvordan våger du å sitte der? Benken tilhører kaptein Dreyfus!
- Hvem er du som setter deg der? - Et null.
Det stemmer! Et null!
Vet du hvem jeg er?
Dega?
Louis...
Jeg skulle ønske at du ikke hadde kommet.
Liker du kreps?
Godt.
- Syns du det? - Beste jeg har smakt på flere år.
Hørte du om kona mi? Hun giftet seg med advokaten min.
Eller så giftet han seg med henne. Det spiller egentlig ingen rolle.
Utgangen er den samme uansett.
Jeg har ikke hørt fra henne på...
Er det ikke fint her?
Du har gjort det fint, Louis. Veldig fint.
Morsomt at du og jeg skulle havne her.
Vi er de eneste som er igjen.
- Hender det at du lurer? - Nei.
Det gjør jeg.
Forsvinn!
Det holder!
- De stjeler fra hagen min. - Hvem da?
- Det er nok best at jeg går. - Ja.
Jeg kjenner til huset ditt. Der er det ingen spøkelser.
Jeg tenker på deg...
Jøss!
Louis!
Frøene sersjant Santini ga meg, spirer. Gulrøtter.
Det tok bare fire uker.
- Hvis jeg rømmer, blir du med? - Ja visst.
Freddie, du vet bedre enn som så.
- Jeg har ingen penger. - Man kan ikke kjøpe seg vekk.
- Men hvordan? - Det vet jeg ikke ennå.
Da trenger vi ikke å prate om det. Liker du tomater?
Du kan dyrke en hel hage full.
Det er en hestesko.
Bølgene må ta seg ut igjen.
Man kan ikke sette ut en båt her. Ikke noe sted på hele øya.
Kaster man uti en sekk med kokosnøtter, flyter de ut på en bølge.
Og så?
Det er bare fire mil til fastlandet. Man driver med strømmen.
- Bare to døgn. - Er du sikker?
- Det virker så desperat. - Ja.
- Tror du at det går? - Spiller det noen rolle?
Den er ikke din! Jeg sier det ikke en gang til.
Freddie føler seg ikke bra i dag. Du burde ta hensyn til det.
Freddie! Det er ikke til deg, det er til Adam.
Kom hit, Adam.
- Vi går en tur. - Gjerne. Er ikke den for liten?
- Vi skal bare teste. - Ja.
Jeg har vurdert å bygge en veranda.
Det fins ikke et hus på hele øya med veranda. Ikke Santinis engang.
- Hva syns du? - Kom!
- Det var nok feil bølge. - Det var nok det...
Det kommer sju.
Den sjuende bølgen er stor nok til å føre oss ut.
- Er du sikker? - Ja.
Utmerket!
Det er nok best at jeg plukker gulrøttene.
Fjerde bølgen.
- Er du klar? - Det er noe jeg må si deg.
Du trenger ikke å si noe.
Jeg hadde tenkt å gjøre det. Tilgi meg.
Jeg vet det.
- Du blir drept, det vet du vel? - Kanskje det.
Ikke gjør det.
Jævler! Jeg er her fortsatt!
Papillon klarte å rømme.
Resten av livet levde han som en fri mann.
Den beryktede straffeleiren i Fransk Guyana døde før ham.
Undertekst oversatt av: Gelula/SDI